Jezdit po kopcích na kole a u toho ještě mluvit souvisle,
aby to dávalo smysl do kamery, musím říci,
že není rozhodně jednoduchá záležitost.
Tuto scénu mi připravil a mnohdy i těžké okamžiky
režisér Roman Šantůr.
-Romane, i tobě přeji hezký večer. -Hezký večer.
Když jsme spolu natáčeli díl o Závodu míru,
ty ses tomu ale trošku smál.
Smál jsem se tenkrát, a to když jsem se snažil
vzpomenout na to, jaké to natáčení bylo,
před tímto rozhovorem, tak mě to napadlo
jako jedna z prvních věcí, protože v tom dílu si většina
cyklistů stěžovala, jak to měli těžké,
že museli jet 200 kilometrů nějakou etapu,
ale 150 nebo 200 kilometrů k té etapě museli dojet
ještě ten den na tom kole. My jsme pak točili spojováky.
Měla jsi tam takový mírný kopeček.
No, mírný...
Jela jsi to několikrát. Největší problém byl ten dech.
My kromě dílu o Závodu míru ještě uvidíme díl o kinoamatérech.
Jak tam to bylo s archivy?
Tam to bylo hodně chudé na archivy, což se možná nezdá,
když je to o kinoamatérech, ale ta doba tomu úplně nepřála.
Nepřála tomu ani technika, kterou oni používali.
Samozřejmě jsou amatéři, jsou profesionálové.
Moc se to neprolíná, i když několik profesionálů
vzešlo z řad těchto kinoamatérů, ale měl jsem hodně filmů,
jenomže jsem se musel rozmyslet, jestli budu ukazovat jejich díla
nebo se budeme spíš snažit vzpomenout si na tu dobu,
jak těžké to bylo,
na jaké kamery to dělali a co s nimi udělalo video.
Roman Šantůr. Romane, já ti moc děkuji.
Vy se teď na díly o kinoamatérech a Závodu míru podívejte.