Elida, Pitralon, Dermacol.
Kosmetické značky, které nás zkrášlovaly před rokem 1989.
I když zkrášlovaly, tak to je možná moc silné slovo.
Když jsme pod pultem sehnali západní kosmetiku, byl to svátek.
Jak jsme o sebe za socialismu pečovali a co všechno
jsme k tomu potřebovali, tak to se dozvíte v dnešním Retru.
Povíme vám, jak československé ženy improvizovaly,
aby byly krásné i bez drahých kosmetických přípravků.
To se do hutného cukrového roztoku namočila nit
a přiložila se na místo, které se chtělo depilovat.
Chloupek se do cukru jakoby zalil, zatavil,
škublo se a takhle se depilovalo.
Podíváme se do továrny, kde se vyráběla stálice
pánské kosmetiky let minulých - Pitralon.
Pitralon F - voda po holení.
Můžete si přičichnout, stále intenzivně voní.
A zjistíme, jestli péče o zevnějšek byla za socialismu
ženskou doménou, nebo zda jí holdovali i muži.
Muži a kosmetika? To těm našim mužům strašně chybělo
a řekla bych, že celé to období, jak se žena z toho postupně
dostávala, tak ti muži vůbec ne.
Padesátá léta byla ve znamení pracujících žen.
Při budování pětiletky nebylo líčidel potřeba.
Soudružkám v montérkách mělo stačit mýdlo a ručník.
I přesto se tehdejší ženy chtěly líbit,
a tak se podle západních časopisů improvizovalo, jak se dalo.
Víc Aneta Vojtěchová.
Nebyla řasenka? Oči se nalíčily vypálenou sirkou
nebo krémem na boty. Nebyl lak na vlasy?
Účes držel i díky cukrové vodě nebo pivu.
Heslo, že pro krásu se musí něco vydržet,
mělo v dobách minulých jasný význam.
Krása byla zapovězená, kosmetiky bylo málo,
ale ženy chtěly přesto zůstat ženami.
Hlavně zpočátku to neměly s krásou vůbec jednoduché.
Už jenom slovo ideál krásy nebo slovo krása byste nenašla
v žádném časopisu, nikde se nic takového neznalo.
Ideály byly politické. Ano, toto slovo frekventovalo,
ale ne v souvislosti s ženskou krásou.
PÍSEŇ
Měla vlasy samou loknu, jé, je, je.
Ráno přistoupila k oknu, jé, je, je.
Celkové uvolnění přinesla léta šedesátá,
která přála kráse o něco víc.
Nosily se výrazné make-upy, vyčesané drdoly, nalepené řasy.
Stále byl však kosmetiky nedostatek.
Speciálně šedesátá léta se vyznačovala tím,
že se líčily velmi výrazné oči štětcem.
Nebylo moc přípravků na líčení,
takže se používal i krém na boty, který byl jemný.
Jednou z mála oblastí, kde se dekorativní kosmetika
běžně používala, byl film. Díky spolupráci Ústavu kosmetiky
a Filmového studia Barrandov vznikla značka Dermacol.
Licence na krycí make-up, který byl v té době první v Evropě,
byla dokonce v roce 1969 prodána do Hollywoodu.
Začneme fluidním Dermacolem dvojkou.
Já bych chtěla radši ten světlejší. Proč mi ho nedáte?
Dovážela se sem třeba polská kosmetika nebo z Maďarska.
To bylo zase výměnou, protože tam šla naše kosmetika,
takže i tou výměnou se sem dostalo dost výrobků.
Vy si tady vybíráte kosmetiku. Co říkáte naší československé?
U naší československé kosmetiky je dost problém si něco vybrat.
-Co kvalita? -Je dost špatná.
Takové legrační pro dnešní dobu - mýdla toaletní.
Po těch se toužilo a ona vždycky byla stejná
a vždycky strašně smrděla. Vůbec nevoněla.
Když se sem začaly dovážet výrobky typu Fa,
tak se mýdla dávala jako dárky. To byly báječné a vítané dárky.
Dokonce když se sehnalo s nějakou vůní,
třeba si pamatuji jablečnou, to se strašně oceňovalo.
Mýdla dřív nahrazovala nebo spíš měla nahradit deodoranty,
které se u nás za socialismu vůbec nevyráběly.
Výjimečně se daly sehnat v Tuzexu.
Ale jejich používání u nás nebylo zažité.
Používala se kvalitní mýdla a tehdy se používala
do oděvů potítka. Všilo se to tady do místa
toho obleku a muselo se to buď vyprat, nebo vyhodit.
Prostě to byly hrozné věci.
Jedním z mála salonů krásy byl v tehdejším Československu
Ústav kosmetiky, který byl zaměřen převážně na zdravotní péči.
Do takzvaného kosmeťáku se ale už tehdy chodilo
třeba na plastické operace či na odtučňovací procedury.
Naše klientky byly ze všech společenských vrstev,
ať to bylo ze zemědělství. Hlavně to byly učitelky.
Většinou měly problémy s hypertrichózou,
chloupky na bradě nebo na horním rtu,
takže ty chodily o prázdninách a bylo to velice hezké,
protože říkaly - ne, já musím chodit a musím se toho zbavit,
protože žákyně nebo žáci by se mi smáli.
Jinak místa, která se dneska běžně u žen depilují,
to znamená alespoň lýtka, když máte sukni,
nebo podpaží v létě, že? A dokonce, jak víme,
se upravují i jiné porosty, velice soukromé.
Tak to tady vůbec nebylo.
PÍSEŇ
Je jaká je, tak mi náhle padla do klína.
Kdo šel do Ústavu kosmetiky, tak většinou se o tom moc nebavil
na pracovišti nebo mezi kolegyněmi, protože to kádrově nevyhovovalo.
Péče o pleť není žádný přepych a platí to stejně
pro ženy na venkově jako ve městě.
Proto jsme pozvali mezi ženy z Jednotného zemědělského družstva
Podještědí kosmetičku Ludmilu Pánkovou.
Důležitou součástí práce na poli je také chránit si vlasy.
Chránit si je buď kloboukem, nebo šátkem.
Večer je důležitá hlavní očista, večerní ošetření pleti,
a to hlavně obličeje.
Celý socialismus měl jednu vizi, že lidé si budou rovni.
Z toho vyplývalo, že lidé budou stejní.
To je mrtvý bod veškerých estetických snah.
Dobrý večer, vítám vás při sledování
dnešních Televizních novin. Nejprve přehled zpráv.
Evo, vy jste se stala první ženou moderátorkou mezi samými muži
v Televizních novinách. Budila jste docela velkou pozornost.
Pravda je, že já jsem chtěla budit pozornost tím, co říkám,
ale obvykle jsem budila pozornost tím, co mám na sobě.
Praha žije v těchto dnech především mírovým shromážděním,
ale ani její všední život se nezastavil.
My jsme sice šli před vysíláním do maskérny a tam nás nalíčili,
ale ze začátku moc toho líčení a líčidel nebylo
nebo to bylo velice nekvalitní.
Já si vzpomínám, pro mě byl obrovská hrůza Dermacol.
Krém Dermacol. Nebo make-up.
To byla vrstva, tlustá vrstva make-upu.
Já měla vždycky pocit, že když se usměji, popraskám
jak nějaký ten starý obraz nebo hliněný džbán.
Jak to bylo s líčidly?
V 60. a 70. letech se dělaly černé tekuté oční linky.
K tomu se dneska móda zase vrací. Taková linka, to byla krabička
jako krém na boty, k tomu nebyly ani štětečky.
Já si pamatuji, že jsem měla tátův štěteček
na retušování fotografií. To bylo úplně krásné,
protože to byl malinkatý slabý štěteček.
Jinak všichni sháněli různé štětce.
Řasenky, k tomu byly takové malé hřebínky.
Plivli jsme do té krabičky, tam se udělala taková barvička
a tím jsme si dělali řasy a byly tlusté, těžké.
Díky tomu, že jsem jezdila ven, jsem měla tu výhodu,
že jsem si i kosmetické přípravky vozila zvenku
a používala jsem je prakticky hned od začátku,
takže jsem mohla vynechat Dermacoly apod.
V těchto dnech mají ve velkoškolce Johanka v Kamenici pro zájemce
připraveno 15 000 nejrůznějších druhů okrasných jehličnanů.
Můžeme dodat, že jejich ceny jsou pro zahrádkáře daleko lákavější
než ceny koniferů jiných organizací.
Říkal vám někdy někdo - jsi moc nalíčená, málo nalíčená.
Na můj vkus to bylo až moc. Já bych to brala méně,
ale do toho my jsme nezasahovali a mám pocit,
že ani nikdo z vedení to nijak zvlášť nesledoval.
A co do oblečení a třeba účesu?
Traduje se, to je taky taková historka,
která se vypráví v televizi, že kdysi jedna soudružka z vedení
zakázala chodit bez podprsenky, a říká se, a to nevím,
co je na tom pravdy, že vrátní kontrolovali,
jestli chodíme v podprsence nebo ne.
Kdyby se vás někdo zeptal, zdali se umíte mýt,
zapochybujete o jeho zdravém rozumu.
Myjete se přece třikrát denně už x let, že?
Ale nemyslete si, že to je všechno.
Je třeba vědět, jak kterou pleť mýt, jak ji ošetřovat.
Vzpomínáte, co bylo hitem všech Vánoc, svátků a narozenin,
když jste babičce nebo třeba mamince chtěli udělat radost?
Přece mýdla - Šeřík nebo Jaro.
Do továrny, kde se toaletní mýdla, ale také pasty,
jako třeba Flora nebo Perlička, vyráběly, se vydáme právě teď.
Ústí nad Labem bylo symbolem socialistického průmyslu.
Ve zdejších Severočeských tukových závodech se vyráběly
nejrůznější drogistické výrobky jako například prací prášky Merkur,
zubní pasta Perlička a hlavně toaletní mýdla.
Značky jako Elida nebo Pitralon vydržely dodnes.
Tady jak vidíme ty tanky, byly varné kotle.
Kotlů tady bylo patnáct a v tom prostoru se vařilo mýdlo.
My jsme měli rozlišení na běžná toaletní mýdla,
jako bylo Jaro. To je Jaro zhruba ze 70. let.
Pak jsme Jaro vyráběli až do konce mýdlárny.
Akorát tady vidíte, že se různě přebalovalo.
Mýdlo Šeřík, to je zvláštní mýdlo, to je mýdlo koupelové.
Běžná toaletní mýdla se dělala v gramážích 100 g, 110 g, 120 g,
zatímco Šeřík byl 160 g.
Olimon bylo víceméně pánské mýdlo.
Krásně voněl a měl pěknou zelenkavou barvu.
V Ústí nad Labem se vařila nejen toaletní mýdla,
ale i mýdla na praní jako například pověstné
mýdlo s jelenem nebo mýdla zdravotní.
Jejich názvy zněly strašidelně, ale účinky prý byly nepřekonatelné.
Toto je síro-dehtové.
Tam opravdu byla zapracovaná síra a dehet.
To jsme mohli dělat pouze tehdy,
když jsme měli jinak odstavený provoz.
Dělalo se to o celozávodní dovolené, protože to smrdělo.
Ale byl o to velikánský zájem.
Já už měl buňky čichací tak otupělé, že jsem to necítil.
Ale vím, že když přišla exkurze, tak si drželi nosy.
Mýdla se dávala do skříní mezi prádlo, aby prádlo vonělo.
A to se nejvíc používal Soté Mink, ten měl opravdu pěknou vůni,
která měla znázorňovat mořský vítr. Za půl roku se vyndalo
a použilo v koupelně a do skříně se dalo nové.
Pro nás to bylo dobré, protože se kupovalo mýdla víc.
Nejvíc na odbyt šla obyčejná mýdla, protože byla nejlevnější.
Kdo chtěl dobré mýdlo, koupil si Soté Mink.
Obyčejná mýdla se dala pořídit za tři koruny.
Lepší mýdla stála sedm korun a ta luxusní třeba i osmnáct.
Když jste ale chtěli někoho potěšit,
luxusní mýdlo bylo osvědčeným dárkem.
K dispozici byly také mýdlové speciality.
Sušené mléko se přidávalo do mýdla Soté Milk.
Původně tady z těch mýdel Soté jsme vyráběli pouze Soté Mink
a pak se výroba tohoto druhu rozšířila ještě na 4 druhy -
Soté Milk, Soté Baby, to bylo dětské mýdlo,
kam se přidával heřmánek, a Soté Silk.
Byl tam elastin.
Tenkrát když jsme vymysleli nový výrobek,
tak jsme ho dali na trh a lidi si na něj zvykli nebo ne.
Byli jsme v podstatě monopolní výrobci.
Buď si koupíš naše, nebo žádné.
Severočeské tukové závody navštívil prezident Antonín Novotný.
Takové pocty se podniku dostalo v roce 1961.
Byl to rok, kdy do vesmíru vzlétl první člověk
Jurij Alexejevič Gagarin. Američané na tuto událost
reagovali vyhlášením cíle přistát do konce desetiletí na Měsíci,
což se jim nakonec také povedlo. Méně úspěšní už ale byli
při pokusu svrhnout režim Fidela Castra za pomoci
výsadku vojensky vycvičených kubánských emigrantů.
Kvůli špatné organizaci skončila invaze v Zátoce sviní
po několika dnech porážkou útočníků.
Studená válka zuřila i v Evropě. V Berlíně začala stavba
nejznámějšího symbolu té doby - berlínské zdi.
Byla to ale i doba velkých vynálezů.
Na konci roku 1961 sestavil český vědec Otto Wichterle
z dětské stavebnice Merkur přístroj,
pomocí kterého vyrobil první měkké kontaktní čočky.
Navždy tak změnil životy milionů lidí na celém světě.
To je ona. Co jsem se tě nahledal.
A pamatuješ, cos mi slíbila?
PÍSEŇ
Jako je koráb připoután k molu,
jako je s ohněm spojen dým,
budu já s tebou, budeme spolu.
Ty jsi má láska, já to vím.
Vy jste byl velmi známý zpěvák, idol mnoha žen,
a tak by mě zajímalo, jestli vůbec existoval
nějaký takový vzor socialistického zpěváka.
My jsme měli hlavní problém s vlasy.
V některých maskérnách byl dokonce takový vzor,
jak bývá na vojně, slušně ostříhaného zpěváka.
Dokonce se to někdy řešilo tak jako krátkodobě,
že se takhle vlasy podhrnuly a zasponkovávaly,
takže jsme chodili, vůbec jsme nemohli pohnout normálně hlavou.
PÍSEŇ
Jak rozplývá se život, život nádherný.
Jak odplouvá a mizí, jak je vzdálený.
Kde zítřek zdá se snadný, tam fouká vítr chladný, je mráz.
Měl jste nějaké vzory, ať už třeba z filmů nebo z časopisů?
Samozřejmě že jsme všichni v té době byli trošku ovlivněni
nebo oslněni Tomem Jonesem a Engelbertem Humperdinkem
a touhle partou. Já si pamatuji,
že podle Humperdinka jsem si chtěl nechat narůst licousy.
To tehdy bylo, bez toho jste nemohla na ulici.
Mně všude rostou poctivě, teda mně roste takřka srst,
ale tady zrovna tohle mi neroste,
tady ta mezírka a já jsem nemohl si ty...
Já jsem opravdu byl takřka znemožněn.
Jaké se vám líbily ženy?
To nemůžu říci nějak paušálně.
Nebo spíš to, jak o sebe dbaly, jestli jste to sledoval,
nebo jestli vám to bylo jedno, jestli byly zarostlé
nebo nezarostlé, vadilo vám to, nebo nevadilo?
Mluvím o šedesátých nebo sedmdesátých letech.
To se vlastně jiná varianta neznala, nepěstovala.
Depilace byla na tak nízké úrovni,
že v podstatě když si holky měly oholit nohy,
tak to už byla událost. Používaly nějaké takové ty,
to vím víceméně z doslechu, nalepovací záležitosti,
kterými si to za šílených bolestí strhávaly.
A nevadilo vám to, že ženy byly zarostlé,
měly chlupaté nohy, chlupaté podpaží?
To ze mě netahejte, takové intimnosti.
Mně se to v podstatě líbilo a líbí
a mně to nějak připadá takové moc umělé.
-Když se to holí. -Hm.
PÍSEŇ
Hoď se, hochu, aspoň trochu do gala.
Hol se, stroj se, všestranně se tuž.
Hladká tvář a elegance nedbalá,
to je důkaz, že jsi pravý muž.
Po každém holení můj dědeček používal Pitralon,
nezapomenutelnou pánskou vodu po holení.
A tu vůni si pamatuji. Jak vlastně muži za socialismu
o svůj zevnějšek dbali? A bylo vůbec z čeho vybírat?
Tak to se dozvíme teď.
Vítěz, Pitralon, Astra, Barbus, Don. Některé ze značek
charakterizujících pánskou kosmetiku let minulých.
Převážně se jednalo o přípravky na holení.
Jinak si muži s kosmetikou jako takovou příliš nezadali.
Já tomu vždycky říkám typ Rumcajs.
To je něco, co českému muži hrozně vyhovuje.
Být zarostlý, neupravený, být takový jako trošku z Řáholce.
Tak si připadá jako muž, a tak si připadá, že je ve své kůži.
Jsi tak úpravná a čisťoučká.
A podívej se na mě, zase Rumcajs.
Ale to se spraví, řekla Manka.
Vždyť já se při tom loupežnickým hospodářství časem taky umažu.
Kosmetika byla celá tady ta strana od rohu až k rohu.
Tady jak je kavárna, tam jsme mívali záchody.
Okresní podnik služeb Karviná přišel s novou službou -
pánskou kosmetikou. Nabízí ji ve svých provozovnách
zákazníkům v celém okrese. Spočívá v odborném prohlédnutí
a ošetření pleti, jehož součástí je hloubkové čištění pórů,
masáž a horské slunce.
Já jsem v roce 1975 do Černé růže byla přijímaná
jako specialistka na pánskou kosmetiku.
Jenže nepřišla ani noha.
Postupem času sice ano, bylo tam oddělení pánské kosmetiky,
ale zásadně chodily jenom ženy, opravdu chodily jenom ženy.
Muži začali chodit až na přelomu 80. a 90. let.
Sporadicky, sem tam jeden.
Alfou a omegou pánské kosmetiky za minulého režimu byly prostředky
na holení a po holení. Když muži nechtěli spadat
do kategorie Rumcajs, museli sáhnout po břitvě
či čepelce a mýdle na holení.
Pánové v mém věku budou pamatovat Holík.
To je holicí mýdlo, které jsme fasovali na vojně.
Tím jsme se namydlili, oholili a byli jsme krásní kluci.
Zrovna na vás jsem čekal.
Já jsem si vás vyhlédl, protože děláte v továrně
na čepelky, ale že byste byl příliš oholen...
Nemůžu to krást a furt ze sebe dřít.
-Jak často se holíte? -Tak dvakrát týdně.
-A čím se holíte? -Čepelkami.
-Kterými? -Těmi našimi.
V té době muži po holení používali převážně Pitralon.
Čas od času se někdo dostal k nějaké dobré vodě po holení.
Tím, že jsem pracovala pod kadeřnictvím,
tak to byla typická vůně pro moje pracoviště.
Pitralon zvlášť byl velmi výrazná vůně,
takže člověk nastoupil do autobusu a věděl:
Je to dobré, všichni se holí Pitralonem.
Celý autobus tak voněl.
V dnešní době se vám nestane, že nastoupíte do autobusu,
kde všichni voní stejnou vodou po holení,
všichni se ráno umyli stejným toaletním mýdlem,
namazali stejným krémem a jeli do stejného obchodu
vystát stejnou frontu na podpultovou kosmetiku ze Západu.
Byla podle vás kosmetika před rokem 1989 kvalitní
a na které kosmetické výrobky dodnes vzpomínáte?
Pište a hlasujte na www.retromanie.cz.
Za týden na viděnou.
Skryté titulky: Věra Kotlínová Česká televize, 2008