Blýskají se novotou, ale nová nejsou. Jsou to veteráni.
Legendární vozy. Jejich dnešní majitelé
jsou do nich celí zbláznění a já se jim nedivím.
Řekněte, není krásná tahle tisícovka?
Zavzpomínáme na ni v trojlístku legendárních škodováckých vozů
z období 50. až 60. let.
Dvanáctistovka drží prvenství v tom,
že to je první poválečná škodovácká konstrukce karoserie.
Pozveme vás také dovnitř spartaku.
Jednalo se o oblíbený automobil, který byl oceňován i v zahraničí.
A nenechte si ujít projížďku Škodou 1000 MB.
Tisícovka, to je nepřekonané auto. Tiché auto.
Designově opravdu byli naši lidi šikovní, že vyrobili takové vozy.
Už jsem se tady sama nudila, a jak vidím,
s pánem si budu mít co říci nejen o starých autech.
A vy se zatím podívejte na reportáž o sedanu 1200.
Škoda 1200. Ještě než sjel z výrobní linky
první vůz tohoto označení, bylo jasné,
že bude jiný než jeho předchůdci.
Továrna chtěla uvést na trh novinku,
jejíchž vlastností by si cenil co největší počet zákazníků.
Konstruktérům se podařilo vytvořit moderní vůz,
který má všechny předpoklady získat si obdiv
na světových trzích.
Provoz nového automobilu je velmi hospodárný.
Na sto kilometrů spotřebuje pouze osm a půl litru benzinu.
Dosahuje rychlosti přes sto patnáct kilometrů za hodinu.
Jeho čtyři válce dávají na brzdě třicet šest koňských sil.
I žurnalisté buržoazního tisku museli po ženevském autosalonu
přiznat, že tento dokonalý vůz v mnoha směrech
předčí výrobky kapitalistických zemí.
Bylo potřeba na trh uvést nějaký model,
který by se dal vyrábět v poměrně velkých sériích.
To znamená model, který by měl celokovovou karoserii,
která by šla vyrábět poměrně rychle.
A to měla být úloha takzvaného sedanu.
Má několik prvenství i v tom, že to je první karoserie,
která má dveře otevírané bezpečným způsobem
čili po směru jízdy. Má zapuštěné kliky,
které se tenkrát ještě nijak moc nenosily. Je to proto,
že karoserie byla konstruovaná z hlediska aerodynamiky.
Není to stoprocentně doloženo, ale uvádí se,
že snad zmenšené modely toho vozu byly ofukovány
v aerodynamickém tunelu. Vzhledem k těm tvarům
bych tomu možná i věřil. Z hlediska stylistického řešení
si myslím, že je tam patrná trošičku inspirace
od nějakých amerických automobilů té doby.
Zajímavá skutečnost, kterou dneska už málokdo ví,
je ta, že vozy Škoda 1200 se nevyráběly
jenom v Mladé Boleslavi, potažmo teda i v Kvasinách,
ale montovaly se i v cizině, kam se dodávaly v rozloženém stavu,
což je příklad třeba Brazílie, kde se montovaly v Porto Alegre.
Dokonce byly letecky převáženy do Sao Paula
z výrobního závodu jako už kompletní,
což na dnešní poměry je poměrně krkolomná akce,
převážet vozy letadlem, ale tenkrát to fungovalo.
Nový vůz se pyšnil motorem o objemu 1 221 cm3 a výkonem 36 koní.
Vyráběl se od roku 1952 i s užitkovými karoseriemi
jako dodávka, kombi, pick-up a sanita.
Podle základní karoserie, se kterou byl představen
v nejčastější verzi, začali motoristé říkat
všem dvanáctistovkám jednoduše sedan.
-Líbí se vám to auto? -Ano.
-Hodně často s ním jezdíte? -Ano.
A kampak?
V Čechách, potom jsme byli na Svatém kopečku, na Libavé.
Dvanáctistovka přišla na trh v době,
která nepřála soukromníkům nebo tomu,
aby si obyčejný člověk koupil auto.
V roce 1953 proběhla měnová reforma.
Od května 1953 sedan, který stál tři sta tisíc, stál třicet tisíc.
A od října téhož roku spadl na dvacet devět.
Takže to byla cena, za kterou se prodával v podstatě
až do skončení výroby v roce 1958. To už teda byl modernizovaný
jako 1201, ale vzhledově vypadal v podstatě stejně.
Ti lidé si to auto nemohli jen tak pořídit.
Pokud se zákazníků týká, tak nejčastějším zákazníkem
byly státní instituce typu ministerstva a podobně.
O dvanáctistovce kolují i legendy, kterak ráno zastavila
před vaším domem a z ní vystoupil muž v dlouhém koženém kabátu.
Ano, máme záznamové knihy z vyráběných a prodaných vozů,
kde v kolonce u čísla toho vozu je uvedeno, kdo byl zákazníkem,
jestli to byla Mototechna nebo Motokov, kam to šlo na export.
A pak je tam kolonka zákazník B, zákazník K.
Zřejmě nějaká šifra bez jakýchkoliv
podrobnějších údajů, kam to auto šlo.
Já jsem přesvědčen, že to byly nějaké bezpečnostní složky.
Dvanáctistovka budí obdiv a zvědavost i dnes,
byť jí táhne na šedesát. Přibližně stejně staří jsou
také její dnešní vlastníci veteránisté,
i když také mezi nimi najdete výjimky.
Myslím si, že ta palivová nádrž umístěná v motorovém prostoru
pod kapotou nebezpečná byla, ale v době,
kdy se používalo toto vozidlo, se na bezpečnost tolik nehledělo.
Když vyrazím do města, tak budím poměrně veliký obdiv.
Většina lidí to auto vidí poprvé v životě.
A to u veteránů nebo u slečen nebo kdo se o to nejvíc zajímá?
Většinou spíše u starších pánů,
kteří mají nostalgické vzpomínky na tato auta.
Vůz Škoda 1200 je novým úspěchem našeho znárodněného průmyslu,
který bude všude v cizině hlásat
slávu jména českých dělníků a techniků.
Tahle jízda se díky němu mění v horor.
Vy si doma pomyslně vystupte ze sedanu
a zkuste spartak - další vozidlo dnešního Retra.
Větu mám doma v garáži parádní Škodu 440
vám řekne asi málokterý sběratel veteránů.
Pro tento typ škodovky se zkrátka ujalo jiné jméno - spartak.
Přitom původně se tak jmenoval pouze prototyp a vozy nulté série.
Poprvé jsem si za spartaka sedl - už je to možná sedm let.
Pocit to byl velmi smíšený, protože jet ve spartaku
nebo v novodobém autě je zcela diametrální rozdíl,
protože takovéto auto opravdu řídíte,
kdežto dnešní auto jede prakticky samo.
PÍSEŇ
V době dnešní lidé třeští jen mít spartaka.
Ale mě to pomyšlení vůbec neláká.
Máme doma chloubu celé naší rodiny.
Tuze starý vůz však chodí jako hodiny.
Mnohdy se říká, že spartak se jmenoval jenom ten první vůz,
který byl vystavován v Bruselu a u kterého bylo
toto označení změněno z důvodu konkurenční firmy Sparta,
kterou používala holandská firma na výrobu motocyklů.
Ale označení spartak se vyskytovalo u celé nulté série v roce 1955.
Nakonec došlo k tomu, že ten vůz se jmenoval
podle předválečné tradice. Počet válců, výkon v koních.
Tedy čtyřválec, čtyřicet koní, Škoda 440.
To byl vůz s litrovým motorem. Pak dostal silnější motor
převzatý z dvanáctistovek a to byla Škoda 445.
I té se říká spartak.
Byl to vlastně automobil, který tvořil takový přechod
od Škody 1200 sedan k tomu lidovému embéčku.
V dobové hantýrce oficiálně se tomu říkalo takzvaný mezityp
lidového vozu, což znamenalo, že ten automobil měl být
už o něco dostupnější než sedan, ale ještě nešlo
o skutečně masovou produkci jako u toho embéčka.
Cestovatel Pařízek a kameraman dokumentárního filmu Mikula
procestovali se svým spartakem v guinejských pralesech
už hodně kilometrů. Jednou z mnoha zastávek
bylo městečko Gekedu. Šestitisícové shromáždění
pozdravil cestovatel Pařízek. Občané z guinejských osad
odpovídali na pozdrav svérázným způsobem.
Tancem okolo spartaka vyjádřili lásku a vděčnost zemi,
jejíž zástupci přišli do Guiney jako nejlepší přátelé.
I přesto, že se spartaků vyrobilo víc než předchozích sedanů,
jejich produkce stále nebyla dostačující.
Hospodářské dispozice státu a celého socialistického průmyslu
neumožňovaly razantní zvýšení produkce.
Přitom poptávka po vozech byla čím dál vyšší.
Obecně na trhu bylo velmi málo vozů.
Zpočátku šlo o dvojí prodej.
Jednak na poukaz a jednak na volném trhu.
To se týká třeba těch spartaků a sedanů,
kdy buď člověk dlouho, dlouho, dlouho čekal,
nebo byl zasloužilým pracovníkem někde, například v JZD,
a potom dostal poukaz, že za vynikající práci má možnost
přednostního odběru. Vozy na poukaz byly i o trochu levnější.
V polovině května se v Praze konal tah věcné loterie
první celostátní spartakiády. Bylo taženo deset tisíc výher.
První cenu, automobil spartak, vyhráli manželé Ježkovi z Prahy.
A tady jsou šťastní výherci.
Díky losu, který stál pouhých pět korun,
se stali majiteli našeho nového automobilu.
Do Mototechny třeba přišly dva nebo tři vozy.
Pokud ten vytoužený den přišla řada na toho konkrétního zákazníka,
tak prostě přišel do Mototechny a řekli mu:
Tady máme vůz bílý. Tady máme modrý.
Ten má takovou výbavu, ten má onakou výbavu.
A tím to haslo.
Jednak můj děda měl spartaka, jeho švagr si rok po něm
pořídil spartaka, protože se do něj zamiloval.
A vlastně všichni členové naší rodiny se učili jezdit ve spartaku.
I moje dítě, doufám, bude jezdit ve spartaku.
Stříkat ho nechci, protože je v původním laku.
Nebylo nikdy lakováno a podle mě to má
největší hodnotu tak, jak to je. Padesát let bez sáhnutí.
Komu nestačí velký spartak a chce mít něco na hraní,
pořídí si takovouto krásnou hračku na klíček,
která vlastně simulovala sen motoristů padesátých let.
Traduje se taková historka, že v době výroby spartaku
sem přijel americký dealer, který si představoval,
že si z Mladé Boleslavi naráz odveze 16 000 vozů,
což bylo idealistické a z našeho pohledu nerealizovatelné,
protože takovou produkci jsme mu nebyli schopni dodat.
A on ještě si s sebou přivezl, to je taková perlička,
americkou miss z roku 1957, která se tady nechala vyfotit
v továrně přímo u vozu spartak.
Zatímco se v roce 1957 vyráběl spartak,
zemřel v listopadu prezident Antonín Zápotocký,
kterého nahradil Antonín Novotný. První muž aparátu
komunistické strany se tak stal formálně i prvním mužem ve státě.
V Sovětském svazu odstartovala umělá družice Země Sputnik 2,
na jejíž palubě byl také pes Lajka,
který přežil patrně jen několik hodin letu.
Americký prezident Dwight Eisenhower vyslal
tisíc výsadkářů, aby zabezpečili devíti černošským žákům
vstup do školy v Little Rocku v Arkansasu.
A v Československu rozhodlo politické byro ÚV KSČ v prosinci
o provádění třídně politické prověrky s cílem odstranit
z řídícího a mocenského aparátu i z vědeckých institucí
politicky a třídně nespolehlivé zaměstnance.
Jste fanouškem spartaku?
Já si myslím, že je to slovo, které se v češtině nevyskytuje.
Fanoušek je slabé. Ano, žiji pro spartaky.
Jak vlastně jste se dostal k tomuhle autu?
Tohle auto vlastně mám na inzerát a nekupoval jsem spartaka.
Kupoval jsem Octavii 59,
protože původní maska tak vypadala,
a když jsem do toho sedl, tak jsem zjistil,
že mám o rok starší vůz, takže jsem byl nakonec radši,
i když původně jsem jel pro něco jiného.
Takže jste vlastně kupoval zajíce v pytli.
Když jdete kupovat padesát let staré auto,
tak nikdy nekupujete zajíce mimo pytel.
Prostě ten pytel tam je vždycky.
To auto jste celé předělal, upravil podle svého?
Upravil je správně. Podle svého ne,
protože hlavně ty úpravy musely být takové,
aby odpovídaly době, to znamená snažil jsem se,
aby to zase bylo, jak se říká, jak když vyjede z fabriky.
Jak dlouho vám to trvalo, dát to celé dohromady?
Člověkodny jsem nepočítal, spíš to řeknu takhle.
Při mé možnosti to dělat jenom o dovolené nebo o víkendu,
tak to trvalo tři roky.
Když se takhle člověk zajímá o spartaka,
zajímá se tedy potom i o tu dobu
a tím pádem možná začne schraňovat i věci z té doby.
Naprosto perfektně. Kdekoliv se vyskytne spartak,
kdyby to bylo na půllitru nebo na lázeňském pohárku,
na knížce nebo na odznaku, tak to člověk musí mít.
Plní se to a kupí se to a není to jenom odborná literatura
prostě přímo k tomu spartaku, ale ty reálie...
Škoda tisícovka je zřejmě láska, na kterou se hned tak nezapomíná.
Představíme vám klasickou tisícovku i vylepšená embéčka.
Jízda hned prvním z nich, závodní tisícovkou,
byla nepředvídatelným adrenalinovým zážitkem.
Nikoliv ovšem pro majitele vozu.
Dobrý, no. Slušný.
Teď dozadu, strčit...
Proč tam nemáte airbagy, proboha?
Tam jsou ty pásy čtyřbodové a to stačí.
Musíte se přitáhnout a sedačka vás už udrží.
Tak to byla pekelná jízda. S čím to vlastně jezdíte?
Je to tisícovka přestavěná na úpravu na rallye.
Je tam silnější motor, předělané brzdy,
aby to líp brzdilo, aby se s tím dalo jezdit tak,
jak se s tím jezdí na rallye.
Dobře že ty brzy fungují. Jak vy jste se k ní dostal?
Já jsem ji dostal tady v Mýtě od jednoho kováře za odvoz
před čtyřmi lety, rok jsem ji dělal
a teď už tři roky s ní jezdím amatérskou rallye.
Většina z vás si ovšem bude pamatovat
na klasickou tisícovku Škodu MB.
Veřejnosti se vůz představil v roce 1964.
Vůz Škoda 1000 MB má výbornou jízdní stabilitu,
která uspokojí nejen nejnáročnějšího zákazníka,
ale i ty, kteří mají rádi sportovní způsob jízdy.
Pro výrobu vozu byl v Mladé Boleslavi v sousedství
původní továrny postaven i zcela nový výrobní závod.
Druhým a základním předpokladem bylo rozhodnutí o výstavbě
nové automobilky, moderní automatizované továrny,
z jejíchž obrovských hal bude vyjíždět nová Škoda 1000 MB.
Zkoušela se řada možností. Do té doby bylo zvykem
mít motor vepředu a hnanou zadní nápravu.
Nicméně tenhleten způsob je z hlediska jízdních vlastností
oblíbený a oceňovaný, nicméně je také poměrně drahý.
Buď byla možnost mít motor vpředu a hnanou přední nápravu,
nebo dát motor dozadu a hnát zadní nápravu.
Stranické orgány daly přednost motoru vzadu.
Takže to byl výsledek mnoha let pokusů.
Motor vzadu, hnanou zadní nápravu.
Tisícovka byla už skutečně lidovým vozem.
Z třech našich dnešních aut s ní jezdilo nejvíc lidí.
Skutečně znamenala zásadní přelom v motorizaci Československa.
Dá se říci, že to byl takový český Ford T,
který skutečně poprvé umožnil, aby se k automobilu dostaly
širší skupiny společnosti, samozřejmě po mnohaletém šetření
a strávení několika let v pořadnících,
ale skutečně začínalo těch aut potom výrazně přibývat
na českých silnicích.
Nová škodovka měla kapalinou chlazený čtyřválec
o objemu 988 cm3 a výkonu 45 koní,
umístěný v samonosné čtyřdveřové karoserii vzadu.
-Tohleto je srdce vozu. -Srdce...
Už to není teda originál motor, je to motor,
který jsem sehnal od jednoho z našich členů,
motor z erka, předělal jsem ho na objem stodvacítky.
Kufry tady jsou dva. Když jedeme na dovolenou,
tak to řešíme tak, že tady to otvírací čelo,
kde je rezerva, tak tu rezervu si dám
ke kamarádovi na dvanáctsettrojku a tady narovnám ještě nějaké věci.
Noví lidé a nová technika dali vyrůst novému vozu
Škoda 1000 MB, který se svými
jízdními vlastnostmi, spolehlivostí a trvanlivostí
vyrovná všem zahraničním vozidlům příbuzné třídy.
Tak my teď sedíme ve Škodě 1100 MBX.
Co je to za raritní vůz?
Je to v podstatě rarita v tom, že toto auto má
jenom dvoje dveře proti ostatním, které mají čtvery.
Vyráběla to Boleslav.
Jenom pár kousků bylo vyrobeno, asi dva tisíce čtyři sta kusů.
Do dnešního dne se jich moc nezachovalo.
Takže kvůli tomuhle to je takové vzácnější
než obyčejná tisícovka.
PÍSEŇ
Pomocí vozidla ušetří se chodidla.
To je rozkoš řezat silnice.
Na plyn se přitlačí, pak utíkat nestačí
kočky, husy, kachny, slepice.
Všechno se časem poddá, jenom když mi srdce dáš.
Koupím ti auto Škoda, hadimršku...
Říkám, že je to nejtišší auto, v kterém já jsem kdy jezdil,
když to nemá upravené motory, výfuky a takové,
takže taková pohodová jízda. Nikdy mě to nezklamalo.
Kam jsem jel, tam jsem dojel. Nebyl s tím prostě žádný problém,
aby mě někdo tlačil nebo odtáhl na laně.
Vždycky jsem se s tím dostal do toho místa, kam jsem chtěl.
Letošní pařížský autosalon proběhl
bez zvláštních velkých senzací. A teď vám ocitujeme překlad
původního komentáře k naší škodovce MB 1000.
Češi míří vysoko. Nová Škoda se zalíbila
všem obchodníkům z celého světa po všech stránkách.
A jak naši automobiloví miláčci skončili?
Plynule přešli do novějších modelů.
V srdcích a garážích fanoušků ovšem žijí dál.
Se sedany, spartaky a tisícovkami
jezdí většinou seriózní veteránisti,
lidi, kteří to auto opravdu chtějí mít pěkné.
Dávají si ho do původního stavu a znají všemožné detaily,
jak to auto v které době vypadalo.
Je jich čím dál víc. Opravdu čím ta auta stárnou,
tak ti lidi to shánějí, opravují,
dávají to do perfektních stavů a je to dobře, že ti lidi jsou.
A o to tady jde, aby dědeček automobil
mohl být pyšný na svého vnuka.
Jakým autem byste se nejraději projeli vy?
Sedanem, spartakem anebo embéčkem?
Líbí se vám víc staré škodovky nebo jejich současné nástupkyně?
Hlasujte na www.retromanie.cz.
Co nevidět se na čtyři kola vrátíme znovu.
Ale pozor na stopaře.
Skryté titulky: Věra Kotlínová Česká televize, 2008